Dođi!
PUSTOLOVINA JOHNNIEJA WAVERLYJA
50.000 funta? - Pedeset.
U prošlom je pismu bilo trideset. - A u onom prije 25.
Za to mi nisi rekao. - Nisam ga ozbiljno shvatio.
U Engleskoj smo! Ljudi ne otimaju djecu!
Hajde, auto! Potrudi se!
Mama, pazi na auto!
Gđice Lemon? - Da, g. Poirot? - Gotovo je 11.
Moram popiti čaj točno na vrijeme. - Naravno, g. Poirot.
Gotovo je završen. Moj sustav.
Svi su vaši slučajevi klasificirani na pet načina.
Pet! - Da.
Ovdje su imena svjedoka, ovdje imena počinitelja, ako su poznata.
Žrtvino zanimanje. Tip slučaja.
Otmica, ovisnost, preljub (vidi i: brak),
bigamija (vidi i: brak)
Bombe... - Također vidi i: brak.
Treba vas g. Waverly, g. Poirot.
Monsieur Waverly. Dobro jutro! - Drago mi je.
Hvala, gđice Lemon.
Možete se vratiti arhiviranju.
Gđica Lemon sanja o savršenom sustavu arhiviranja
pred kojim će svi ostali sustavi pasti u zaborav.
Danas je na pragu uspjeha.
A što je vas dovelo Herculeu Poirotu?
Primili su me! - Tko? - 24 sata Le Mansa! Prijavio sam Lagondu!
Jutros sam dobio prijavnicu. Nije da je razumijem.
Kako uzbudljivo! - Ima još jedna Lagonda Tommyja Branstona.
Jeste li se već utrkivali? - Nisam. Ne ozbiljno.
Tko je s Poirotom? - G. Waverly. Klijent.
Jutros sam dobio ovo.
Niste platili. Sina ćemo vam oteti sutra, 29., u 12 h.
Njegov će vas povratak stajati 50.000 funta. Pedeset tisuća!
Kakva drskost! - Imate li 50.000, monsieur Waverly?
Mogao bih ih skupiti. - Shvaćam.
Ne mislite valjda da će nešto učiniti? - Naravno! Ne sumnjam.
Bože! - Ovo je satnik Hastings, moj suradnik. G. Waverly, klijent.
Drago mi je. - G. Waverlyju prijete otmicom sina.
Stvarno? U Engleskoj?
Možda je neka banda stranaca.
Iz pisama se ne naslućuje da ih je pisao stranac.
Sumnjate li u koga? - Ni govora! - Nitko nema ništa protiv vas?
Ne vjerujem. Mislim da ne.
Dobro. Poirot se mora umiješati.
Jeste li pokazali Scotland Yardu zadnje pismo? - Došao sam vama.
Nema smisla. Ne čini se da ih zanima.
Shvaćam. Ali moramo razgovarati s neustrašivim insp. Jappom.
Ne želim predugo izbivati. - Trebam 5 min da se spakiram.
Idemo prvim vlakom, a usput ćemo posjetiti inspektora.
Ja vas mogu odvesti! - Ne želim se nametati.
Auto bi trebalo malo potjerati. - To nije pas!
Vidimo se ondje poslijepodne.
Gđice Lemon, satnik Hastings i ja vraćamo se sutra. Čuvajte dom!
Viši inspektor Japp sad će vas primiti, gospodo.
Gle, gle! - Dobro jutro, viši inspektore!
Kakvo neočekivano zadovoljstvo, g. Poirot. G. Waverly.
G. Waverly primio je još jedno pismo.
G. Waverly misli da Scotland Yard ne shvaća ozbiljnost slučaja.
Pa je došao vama? - G. Waverly je razuman i inteligentan čovjek.
Možda je ovo ozbiljna stvar. - Mislite?
Mislim da je bolje sprečavanje nego liječenje.
Istina! Ako imate neograničen broj ljudi.
Svaki dan vidimo sto ovakvih pisama. Da jurim za svakim...
Sto, viši inspektore?
Možda ne baš sto. Ne budite doslovni. - Svaki dan?
Svaki tjedan! To je neki otpušteni zaposlenik ili zavidni susjed.
Gubimo vrijeme. - Ne trebate se uvrijediti, g. Waverly.
Običan sam seoski vlastelin. Očekujem nešto za plaćeni porez.
Vidim da nisam trebao. - Mnogi plaćaju porez.
Čak ima i mnogo seoskih vlastelina. Da...
Ne samo da ne pomažete, nego i vrijeđate!
Kao što ste rekli, plaćate mi da prosudim
što je ozbiljna prijetnja javnom redu, a što nije. Ovo nije.
Vaš će nadređeni čuti za ovo! - Nadam se da će uživati kao ja.
Budala! - Nije. Japp je dobar policajac.
Policija nije najbolja u sprečavanju zločina.
Svaki bi građanin stalno uza sebe morao imati policajca.
Srećom, većina čovječanstva ima svog policajca ovdje.
Ali otmičar možda nema malog policajca.
Hvala.
Veličanstvenoj!
Ovo je nova kuća sagrađena 1760. nakon što je stara izgorjela.
Dograđujete veliko djelo svog pretka? - Obnavljamo već 5 g.
Sad su radovi zastali, ali nadam se da ćemo uskoro nastaviti.
Waverlyji su u ovim krajevima već 400 g.
A sva je zemlja naokolo vaša? - Više nije.
Bila je naša dokle pogled seže s krova.
Ali više nije.
Marcuse, vratio si se! - Ovo je g. Hercules Poirot.
Drago mi je, madame. Hercule. - Molim?
Ne Hercules, nego Hercule. - Točno.
Slavni detektiv. - Znam.
Hvala što ste došli. Nismo znali što bismo, policija ništa ne radi!
Prisiljeni smo duševni mir plaćati iz svog džepa!
Ali satnik Hastings kaže da je vaša tarifa razumna.
Da? - Nisam rekao ništa konkretno, samo općenito.
Brzo ste došli! - Za 75 min. U jednom sam trenutku vozio 130!
Satnik Hastings lud je za automobilima.
Rekao mi je da se sprema na 24-satnu utrku!
Došli smo zbog ozbiljnog posla. Nemojmo to zaboraviti!
Mislite na otmicu? Vjerujem da nema razloga za brigu.
Pisma su djelo nekog luđaka. - To je utješno, hvala.
Ne smijemo trčati pred ormu.
Sad ću razgledati kuću. - Svakako.
Ovo je salon. Otvara se na terasu kroz francuske prozore. - Bon.
A ovo je južna strana kuće? - Točno!
A ona vrata? - Vode u knjižnicu.
Hvala, g. Poirot! - Sve će biti dobro, madame!
Otmica je laka, mon ami. - Laka? - Naravno!
Dijete su mogli oteti bilo kad od njegova rođenja prije 4 g.
Ne vidim kako nam to pomaže.
Jako nam pomaže! Jako!
Zašto su zakomplicirali stvar upozoravajući Waverlyje?
Neki su slučajevi jednostavni, neki vrlo komplicirani.
Svi su zanimljivi jer se oslanjaju samo na karakter sudionika.
Svakako.
Oprostite, teško mi je čavrljati kad sutra možemo...
Spreman je za krevet. Reci laku noć, Johnnie!
To je slavni Johnnie Waverly! - Laku noć, stari moj!
Moj auto! - Baš je lijep! - Našli ste srodnu dušu, Hastingse!
Dođi me pokriti, mama! - Odmah ću, dušo!
Hvala, gđo Withers. - Laku noć! - Laku noć.
Draga!
Smiri se, draga! Bit će u redu.
Svakako! Bit će u redu.
Sutra u podne Johnnieja će okruživati prijatelji,
majka, otac
Hastings i Poirot!
Nitko neće oteti Johnnieja Waverlyja!
Gđi Waverly je zlo. Ima strašne grčeve. Liječnik je kod nje.
Valjda je nešto pojela. - Žao mi je. - Oprostite što smo vas probudili.
Bonjour, mon ami! Jeste li dobro spavali? - Jesam. - Sjajno!
A sad ćemo uživati u slavnom engleskom doručku. - Možda vi.
Što jedete? - Trebala bi biti riža s ribom.
Riža svakako jest. Ali ne vidim ništa u njoj.
Ali gdje je slavni engleski doručak?
Niste li zamijetili večeru? Jedan krumpir po glavi. Jedan kotlet.
Od engleske se večere ništa više i ne očekuje. Ali doručak!
Pitam se jesu li slabi s novcem. U mojoj sobi nije gorjela vatra.
Smjesta ih dovedite. Odmah!
Sve redom, Tredwelle! - Da, gospodine.
Dobro jutro! - Bonjour, g. Waverly! Kako je gospoda?
Još je slaba, jutros neće moći ustati. Ali dogodilo se nešto gore!
Pogledajte!
U mojoj sobi! Nisam bio u kupaonici više od 10 min.
Kad sam se vratio, ovo mi je bilo pribodeno za jastuk. - U 12 sati.
Kakva drskost! - I ja kažem!
U kući je izdajica! Netko od osoblja.
Ali znam ja s takvima! - Što ćete učiniti?
Otpustit ću ih sve redom!
Ako netko ne prizna. Ostat će Tredwell, oduvijek je ovdje.
I gđica Collins. - Gđica Collins? - Tajnica moje žene, ona je u redu.
Tako mi Boga, ne podnosim izdajice!
Posluga vas čeka, g. Waverly. - Hvala.
Razmislite!
Što je u kući manje ljudi, to će se zločinac lakše neopaženo kretati.
Glupost! Držite se svog posla, a ja ću svog i nećemo se sukobiti.
Ali isprazniti kuću nekoliko sati prije otmice vrhunac je gluposti!
Kako se usuđujete reći mi da sam glupan?
Radim što mislim da je najbolje za obranu svog sina.
Ne mogu vas spriječiti. - Točno!
Kako je tvrdoglav!
Mon Dieu! Čudima nikad kraja! Viši inspektor Japp!
Predomislili ste se? - Moglo bi se reci.
Ili ne želim da se neki siroti amater nade u neprilici.
Baš ste ljubazni. To će vas dobro srce uništiti. - Istina!
Gdje je obični seoski vlastelin?
U predvorju, otpušta svu poslugu. - Ustao je na lijevu nogu?
Možda. Sretno!
Krivac je netko od vas. Očekujem odgovor!
Onda? Čekam!
Nemojte prebrzo! - Bez brige, neću voziti više od 80.
Kilometara? - Milja!
Kako god moramo se vratiti do dvanaest.
Ne dopuštam takav tretman! - Nemamo više što reci.
Imamo, itekako, g. Waverly! Neću dopustiti...
Spakirajte se. Gđica Collins dat će vam tjednu placu.
A što da kažem Johnnieju? - Ne trebate mu reci ništa.
Sada se gđica Collins brine za njega.
Možete ići, gđo Withers.
Što vi tu radite? - 'Jutro, g. Waverly! Doveo sam ljude.
Rasporedit ću ih oko kuće ako se slažete.
Obnavljali ste Waverlyjev dvorac? - On stalno govori da ću nastaviti.
Vjerovat ću kad to vidim! Njoj nije stalo do kuće. - Stvarno?
Ne. Što se nje tiče, mogla bi se srušiti.
Ona je bogata, iako se po ponašanju ne bi reklo.
Jedan na početku onog puta prema štalama.
Beachere! Ispred štala.
Jedan kraj glavnih vrata. - Osborne, glavna vrata!
Dvojica uza zid. - George! Smith!
Dvojica ovdje uz... - Zgradu za poslugu. - Tako je.
I kajgana? - Naravno! I kobasičice. - Da, gospodine.
Bubrezi? - Da, bubrezi. A slanina?
Hrskava? - Naravno! A čaj? Ili čašu domaćeg piva?
Pivo za doručak? - Dva velika, molim.
Ali moramo se vratiti do 12! - Ima dovoljno vremena.
Odmah ću, gospodo!
Divna djevojka!
Znači, nastavit će se obnova dvorca.
Ne vjerujem tom zidaru.
Čini se da ne voli Waverlyje. - Možda.
Dvojica odoše kositi, odoše livadu kositi.
Dvojica, jedan i njegov pas odoše livadu kositi.
Trojica odoše kositi, odoše livadu kositi.
Trojica, dvojica, jedan i njegov pas odoše livadu kositi.
Izvrsno! Četvorica odiše kositi, odoše livadu kositi.
Četvorica, trojica...
Johnny će biti ovdje sa mnom. Vi možete stati uz prozor.
A Poirot neka čuva vrata u hodnik. - Ne znam baš.
Ako bude fizičkih obračuna, g. Poirot mi nije prvi kandidat.
Za razmišljanje da. Fizička snaga... Ne baš.
A njegov kolega Hastings? - To bi već išlo.
Znate što ja mislim? Netko je dirao auto da bi nas se riješio.
A kako je mogao znati da ćemo otići autom?
Oprezno! Polako. Nježno je gladi.
Sviđa joj se! - Ti joj se sviđaš.
Kako si, draga? - Mnogo bolje! Valjda sam nešto pojela.
Samo se ti odmaraj. Odvest ću Johnnieja dolje.
Zašto ne može ostati? - Dolje će biti sretniji.
Gđica Collins može ostati s tobom.
Zdravo, dušo! - Dođi!
Sigurno me ne trebate? - Pravite društvo gđi Waverly. Pola sata.
Nije rasplinjač. - Ne želim to čuti.
Želim čuti što jest, a ne što nije.
A još bih radije volio čuti motor.
Dvaput puhnite u zviždaljku ako nekog uhvatite. Svi su na mjestu?
Gdje je Poirot? - Odlazili su autom kad sam ja stigao.
Narednice, neka svi budu na oprezu! - Autom?
Znate li kamo su otišli? - Nisu mi se povjerili.
Imamo ga!
Šuljao se kroz grmlje!
Ima cijeli pribor za omamljivanje!
Pogledajte!
Poznajete li ga? - Nikad ga nisam vidio. - Lijep paketić!
Boca kloroforma, vata i pismo naslovljeno na vas, g. Waverly.
Ne znam ništa! Dali su mi da to predam. - Tko vam je dao?
Neki gospodin kojeg sam sreo na cesti.
Trebali ste platiti. Otkupnina za sina sad će vas stajati 70.000.
Unatoč vašim mjerama opreza otet je u 12 h kao što sam rekao.
Trebao sam platiti?
Mislite da možete...
Johnnie!
Podne!
Mon Dieu! Kakva agonija!
Hoćete li nešto učiniti ili nećete?
Kad dođe vrijeme, Poirot će djelovati.
Zgodan problemčić! Mračan i ljubak.
Netko nas je nadmudrio pomaknuvši sat za 10 min.
Zgodan! Ljubak!
Dijete mi je oteto!
Oui, madame. Ali siguran je.
Lupeži će ga dobro voditi brigu o njemu.
On im je guska koja nese zlatna jaja!
Nitko nije vidio ni traga autu.
Opisao sam ga lokalnoj policiji,
ali vjerojatno će zamijeniti auto. Ili se sakriti.
Što je s lupežom kojeg ste ulovili? - Zove se Joe Rogers.
Drži se svoje priče. - Možda ga Poirot može uzdrmati.
Bez uvrede, ako nije ništa rekao mojim dečkima...
Poirot će djelovati!
Satnice Hastings! Je li se auto oporavio?
Ostao je bez benzina! Kazaljka je zapela!
Dođite! Imamo posla. Dječak je nestao. - Čuo sam od policajca.
Bonjour, g. Rogers. - Čujte vi! - Pozdravlja te, neznalico!
Ponovite mi svoju priču, monsieur.
Kako ste došli do omota?
Sve sam rekao njemu. - Recite meni.
Dao mi ga je neki tip. - Je li? - Pa rekao sam vam!
A što je taj tip rekao?
Da odnesem paketu veliku kuću.
Na sporedni ulaz. Dao mi je 10 šilinga.
Rekao je da ga isporučim točno u 11.50.
A kad ste ga sreli? Znate li? - Znam. U 10.15.
Možete li opisati tog tipa?
Bio je čudan.
Nije bio visok, ne viši od mene. I imao je mustace.
Mustace? - Brkove.
Bio je u sivoj odori s uskim hlačama i kapom.
Kao vozač?
Koliko je star? - Ne znam. Čudno! I glas mu je bio čudan.
Znate onog tipa u majmunskom odijelu?
Onog napuhanog? - Napuhan? Majmunsko odijelo?
Je li on neki batler? Da on ima sina, tip bi točno tako izgledao.
Kao sin g. Tredwella! - Ne nadajte se!
G. Tredwell je između 10 i 10.30 bio s g. Waverlyjem.
G. Waverly je to potvrdio. - Ali ima li g. Tredwell sina?
Onda će se javiti netko drugo objašnjenje.
Hvala, monsieur Japp. Mnogo ste nam pomogli.
I vi, g. Rogers.
Hvala lijepa. - Nema veze, vodim te u mjesni pritvor.
Zašto? - Zbog skitnje.
Ne možete! Imam 10 šilinga u džepu!
Reci to sucu. Hajdemo, dečki!
Idem u London. Organizirat ću potragu. - Odgovor je ovdje!
Možda. Ali dječak je u Londonu, mogao bih se kladiti!
Doviđenja!
G. Tredwell, uđite.
Sjednite. - Radije bih stajao ako smijem. - Naravno!
Dugo radite ovdje?
30 g. Došao sam kao pomoćni lakej.
Tada je osoblja bilo mnogo više.
Shvaćam. Ako netko zna obiteljske tajne, to ste vi.
U obitelji Waverly nema tajni.
Naravno! - G. Waverly je vrlo častan. Kao i njegov otac.
Naravno! A madame Waverly? Je li brak sretan?
Sigurno. Gospoda je dobra žena.
Doduše, unijela je promijene.
Nije odrasla u ovakvom domu, unatoč svem novcu. - Baš.
Ali mislim da počinje shvaćati Waverlyjev način života.
Što znate o dječakovoj dadilji? - Ovdje je bila samo 6 mj.
Je li bila čestita? - Izrazito, mislim.
A i nije je bilo u vrijeme otmice. - To je istina.
Možda je imala pomagače.
Je li bila posebno bliska s nekim od posluge?
Ne bih znala reci. Ne slušam brbljanje služinčadi.
Ne, dakako. - Oprostite, nisam znao da ste još ovdje.
U redu je. Baš smo završili.
Sigurni ste? - Jesam, hvala.
Merci, mademoiselle.
Jeste li što saznali? - A vi?
Saznao sam mnogo od g. Tredwella. - I?
Jedno ne razumijem. - Ja ne razumijem ništa!
Ne, jednostavno je. Osim jednoga.
Dijete je bilo u ovoj sobi. Čuvali su ga otac i inspektor Japp.
Kad su vani dignuli lažnu uzbunu, inspektor i Waverly istrčali su
i ostavili dijete samo. Je li tako? - Jest. - Bon.
Otmičar je uzeo i odveo dijete.
Kamo? - Kako kamo? - Nisu mogli izaći ovuda.
Policajci su stajali ni 20 m dalje.
Ovuda, da.
Ali čemu?
Ispred su policajci.
I straga!
S te su strane kuće ulovili Rogersa i ondje je bila strka.
Kakav problem! - Shvaćam. - Tunel!
Molim? - Tunel. - Kakav tunel?
Mnoge su katoličke kuće imale tunele
kojima su svećenici bježali kad bi ih kraljevi ljudi tražili.
Gdje je tunel?
Sacre bleu!
Kamo ovo vodi? - Izlazi kod mauzoleja, nekih 800 m odavde.
Trebam lampe de poche. Kako se kaže? Lampu za džep?
Džepnu svjetiljku. - Da. - Imam je u autu.
Tko zna za ovaj tunel?
Nisam siguran. Vjerojatno i neki ljudi koji su posjetili kuću.
Ali uglavnom obitelj. - Shvaćam. A sluge?
Poneki. - Gđica Collins?
Ne. Sigurna sam da ne. - Tredwell?
Sigurno. Dugo je s nama.
A dječakova dadilja gđa Withers?
Mislim da ne. - Izvolite! Svakom jedna.
Dođite! Krećemo na putovanje u mrak.
Idem s vama. - Ne, moramo ići sami. - Stube vode dolje!
Naprijed, junače!
Što mislite o ovom slučaju? - Zar očekujete da razmišljam u mraku?
Male sive stanice u mraku rade još bolje!
Stalno se vraćamo na isto pitanje.
Zašto bi tko upozorio Waverlyje prije otmice?
Nadao se da će dobiti novac bez truda.
To ne mijenja činjenicu da je to zakompliciralo stvar.
Da nisu odredili vrijeme i datum,
bilo bi lako odnijeti dijete jedan dan kad je vani s dadiljom.
Valjda.
Vidim svjetlo! - Izvrsno! Tunel mi je dosadio.
Slatko! Lijepo!
Auto je mogao čekati ovdje, daleko od kuće.
Dječaka su mogli kroz tunel odvesti do auta.
Vozač je pobjegao trubeći pred kućom.
To je samo farsa!
Sve dokazuje da je postojao suradnik u kući.
Tajanstveno trovanje gdje Waverly... - Trovanje!
Siroti moj naivni Hastingse! - Ali... - Ne, to je lijepo!
Ali nije moguće da mislite
da je gđa Waverly slučajno tako praktično udaljena?
Blagi Bože! - Drugo.
Netko iz kuće pribio je cedulju na Waverlyjev jastuk. - Jasno.
Treće. Pomicanje sata za 10 min. To su sve potezi iznutra.
U kući je ostalo četvero ljudi.
Gđu Waverly i gđicu Collins možemo isključiti. Jedna je...
Kako se kaže, žalit će?
Prikovana uz postelju. Gđica Collins je uz nju.
Ostaju g. Waverly i Tredwell. - Istina!
Hastingse, dosta mi je ovog slučaja!
Vlak za London polazi za 20 min. - Ja ću vas odvesti. - Idem vlakom.
Kamo idete? - Satnik Hastings vozi me na vlak. Idem u London.
Ali slučaj! Moj sin! Niste ništa učinili!
Naprotiv, učinio sam sve. - Gdje je onda?
Dat ću vam adresu.
Papir je prazan. - Jer čekam da mi je vi napišete.
Odvest ćete nas dječaku. Smjesta!
Inače će gđa Waverly saznati slijed ovog drskog zločina.
Dobro je.
Zbrinut je. - U to ne sumnjam.
Jessie!
Tatice!
Johnniejeva dadilja, naravno!
Vi ste kćer g. Tredwella? - Nećakinja.
Vjerojatno ćete znati objasniti i kako se dječak vratio.
Da ne vjerujem da ste u duši dobar otac,
ne bih vam pružio drugu prigodu.
Izbjeći ću skandal po svaku cijenu.
Točno! Najvažniji vam je dojam!
Zato niste mogli podnijeti što je vaša žena prekinula obnovu kuće.
Bogato se oženiti nije isto kao da ste sami bogati.
Bez brige, izvukao sam pouku. - Dobro.
Imate staro i časno ime.
Nemojte ga opet ugroziti.
Poslat ću vam račun.
Vozite, Hastingse!
Nećete mi reci kako ste znali? - Bilo je očito!
Tko šalje sluge? Tko može napisati poruke? Drogirati ženu?
Tko može pomaknuti sat? Osigurati alibi vjernom Tredwellu?
Tredwell nikad nije volio gđu Waverly,
ali gospodara obožava.
U igri ih je bilo troje. Waverly, Tredwell i njegova nećakinja.
Ona je izazvala bučno otpuštanje
kako bi mogla poslati mamac, Rogersa,
pokupiti dječaka kod mauzoleja i odvesti ga u šumu.
Bilo je očito!
Vidjet ćemo se u Londonu.
Zašto ne dopuštate da vas odvezem?
Vlak ima jednu prednost nad automobilom.
Ne ostaje često bez ugljena!